Översatt av: cottoncandy Korrigering: FRiEND
www.SweSUB.nu
Michael? Titta på mig när jag pratar med dig.
Vad sa jag om att ta på rutan?
Vi tar det från början. När hade du på dig dem sist?
Är det för mycket begärt om jag vill att du försöker minnas?
- Jag vet att du har varit pressad. - Vad vet du om det?
Du har ingen aning om det.
- Din bok är underbar. - Verkligen?
Vad skrattar du åt? Vet du hur dyra dina glasögon var?
- Vet du det din viktigpetter? - Sluta kalla honom det.
- Han mår redan dåligt som det är. - Varför skrattar han då?
- Han kanske vet nåt jag inte vet... - Charlie.
Om viktigpettern här visste vart han lagt sina glasögon så skulle det här...
När recensionerna kommer ut kommer du att få erbjudanden.
Det förtjänar jag. De kan dra åt helvete!
Vad sa jag om att ta på rutan?
- Nu får det vara nog. - Vad gör du?
- Du minns väl vägen hem? - Var inte fånig nu.
Vi vore inte sena om din son mindes var han lade sina glasögon.
- Sluta vara så barnslig. - Är jag barnslig?
Vet du vad jag gör? Vet du vad jag har offrat för vår familj?
Ingen tvingade dig att sluta, Lisa. Det var ditt eget val.
En av oss var tvungen att uppfostra vår son.
Om du inte behandlade honom som ett barn vore han kanske inte så här knepig.
Michael!
Ursäkta att jag stör, mr Taylor.
- Skulle du misstycka...? - Nej, då.
- Har du en penna? - Jag är en stor beundrare, mr Taylor.
- Jag har läst alla dina böcker. - Kalla mig Michael.
Tack.
- Försöker du få av mitt huvud? - Bort från plattan, då!
- Inte mitt fel att du är en räka. - Jag är ingen räka!
Mamma säger att jag stor för att vara i min ålder!
- Vad menar du med det? - Leslie, Christopher.
Moster Lisa och farbror Charlie kommer strax.
Vi kommer snart. Kasta riktigt den här gången.
- Du borde ta på bältet. - Det skrynklar kläderna.
Jag är stolt över dig, älskling.
Är det så svårt att tro?
- Tack, Charlie. - Du ser underbar ut.
Michael har nog landat nu.
Ledsen att det är så viktigt att åka i tre bilar istället för två.
- Du är inte alls ledsen. - Det är bara jag som kör den här bilen.
Det har du redan klargjort.
Hej, storebrorsan.
- Var har du resten av bagaget? - Du tittar på det.
- Trodde att du skulle stanna längre. - Hur länge ska du stanna?
- Jag bor ju här. - Men titta på dig!
- Du har vuxit till en stilig ung man. - Tyst, din idiot.
- Hur var flygturen? - Fantastisk.
- Hur är det i New York? - Kallt.
- Bor ni på samma ställe? - Ja.
Kan jag komma till er och bo ett tag?
Umgås och shoppa på secondhand.
- Men bara om ni har tid. - Klart att vi har det.
- Bra. Schysst. - "Schysst".
- Slutspelat. - Bara ett kast till. Snälla?
Snyggt kastat, mamma!
- Allt väl? - Jag mår bra.
- Måste du göra det där nu? - Du stressade mig hemma.
Jag vill inte komma sent.
Jag gjorde det! Där fick du!
Leslie och Christopher! Jag sa att ni skulle komma på direkten.
Jag gjorde det!
Charlie!
Mamma? Mamma!
- Hur mår Kelly? - Bra.
- Hon är ju Kelly. - Jag önskar att hon vore här.
- Stanna här. - Då blir vi sena.
- Vi tar lite paj. Som på gamla tider. - Vi var sex. Det var inga gamla tider.
Hej, moster Jane.
Ja, Michael är här... Vad står på?
Nej, nej, nej!
Jag vill se henne!
Michael.
- Mår du bra? - Jag hade ingen nyckel.
Du borde gått upp på verandan. Vi går in så att du blir varm.
- Varför är hon här? - Jane ska bo här i sommar.
Varför?
För att hon är min syster.
Vet du hur lyckligt lottad jag är som har dig?
Jag hatar honom.
Din far älskar dig väldigt mycket. Han är en bra man...
- Han har bara varit väldigt pressad... - Varför gör du så?
- Vad då? - Så där.
Vad gör jag?
Det var inget.
Har du läst hans bok?
Ja.
- Var den bra? - Nu när den är klar blir saker...
...bättre.
Jag älskar dig mycket.
Jag älskar dig mer.
- På vilken loppis hittade du de här? - Jag gjorde dem själv, tack så mycket.
Är det nåt fel på maten?
Kött är mord.
Jag glömde att du var vegetarian. Vilket hälsosamt val.
- Jösses, tack! - Här äter vi det som finns på bordet.
Vad är ditt problem, Charlie?
- Ursäkta? - Hon sa att hon inte äter kött, pappa.
Jag ser att du har hittat glasögonen. Var hittade du dem?
- Vet du inte? Hur är det möjligt? - Det viktiga är att han hittade dem.
Eftersom du ska bo här, måste du följa våra regler.
- Som att äta kött? - Michael kan förklara för dig.
Eller så kan du kan göra en lista efter middagen. Det kan du väl göra?
Du kan titta på dem innan du åker till sjukhuset.
- Vem ska till sjukhuset? - Bara...
Kom bara till mig när du är klar.
- Hallå? Är det nån hemma? - Jag hörde vad du sa.
- Varför svarade du inte, då? - För att det inte var en fråga.
Kom till mig när du är klar.
Om du lade ned lika mycket engagemang på dina läxor, skulle du få bättre betyg.
Det kanske jag skulle få om jag sluppit skriva de där reglerna.
Ge dem till Jane.
Michael?
Du har en vacker handstil.
- Ja? - Det är din kusin Michael.
Jag är inte din kusin. Jag är din moster.
Vad vill du?
Är allt väl?
Tror du verkligen att jag ska komma ihåg allt det här?
Ja.
Det här stället suger.
Var är barnen?
Hos farbror Jimmy.
- Christopher... Mår han bra? - Ja.
Förlåt mig!
- Jag är så ledsen! - Pappa, sluta.
Var är Michael?
- Han ordnar alla nödvändiga saker. - Gör Michael det?
Sluta. Börja inte nu.
- Allt måste vara perfekt. - Det blir det, pappa.
- Hej, Michael. - Jimmy.
Jag är så ledsen.
Jag vet inte vad jag skulle ta mig till om jag vore Charlie.
Hur mår han?
Kom in. Jag tar den åt dig.
Välkommen hem. Jag har inte hunnit läst den än.
- Ska du nånstans? - Till Cincinnati. Jag försökte ändra
-men det nya jobbet... - Ja. Det gäller att prioritera.
- Det ser bra ut här. - Det är bara ny färg.
Ungarna gillar det här stället. Christopher har ditt gamla rum-
-och Leslie har Rynes. Hälsa på din kusin.
Du är kort.
Gästrummet är en trappa upp, men det visste du väl redan.
Charlie sa att det är vårt hus nu.
Det är sant, men Michael växte upp här så det är hans hem med.
Det är vårt hus.
Ska vi gå och spela igen? Säg till om du behöver nåt.
- Det var roligt att träffas igen. - Detsamma, Jimmy.
Det är vackert ute nu.
Jag gillar det du gjort med rummet.
Jag brukade sitta här när jag fått utegångsförbud.
Mamma sa att du alltid hamnade i problem.
- Ska hon säga. - Vad menar du med det?
Innan hon blev din mamma, var hon min bästa vän.
- Hade ni tebjudningar ihop, eller? - Ja... Ibland.
Din mamma berättade allt jag inte borde ha vetat.
- Som att skriva som en tjej, eller? - Vad rolig du är.
Vad bra att du äntligen fått lite stake i dig. Din mamma lärde mig att fiska.
- Fiska? Det är tråkigt. - Inte på det sätt vi gjorde det.
Spelar roll.
Ska jag visa dig?
- Det skulle precis sluta. - Ja, men inte ikväll.
- Har vi nån ost, pappa? - Vad ska du ha det till?
- Har du fjärilshåven? - Ja.
Ost? På med bältet.
- Vad har du i asken? - Tålamod, Christopher.
- Nu? - Tålamod.
- Jag går till sovrummet. - Nej, det ska du inte.
- Okej, tant Jane. - Kalla mig inte det. Du är inte liten.
Dessutom är jag inte så gammal.
Okej.
Du är så lik din mamma.
Perfekta... Båda två.
Kom så går vi.
De här är så ålderdomliga. De kommer inte fungera.
Får jag se? Fränt!
- Försvinn, din flata! - Jag är inte alls en flata! Vad är det?
- En tjej som gillar tjejer. - Stick!
- Vad är det med dig? - Hon ska alltid förstöra saker.
- Jag skvallrar till mamma att du svor! - Kom här.
Ingen skvallrar till mamma. Ingen av oss. Förstått?
- Förstått? - Ja.
- Mår du bra? Få se på dig. - Så du skvallrar inte till mamma?
Herregud! Nej!
- Vad är det? - Hörde du det där?
- Vad? - Leslie? Christopher?
Leslie! Christopher!
Älskling? Älskling!
Var är barnen?
- Med Michael. - Vart gick de?
Christopher sa att han ville ha ost och en fjärilshåv.
- Vet ni vad ni ska göra? - Kasta den!
Ducka!
- Jag sa ju att de inte skulle fungera. - Nu vill jag kasta.
Du ska bara se på. Backa. Backa, sa jag.
Skit!
- Fränt! - Nu vill jag prova!
Hur gjorde du illa dig?
Vet du, Christopher?
Ni fiskade, va? Med smällare?
- Blondinen här sprängde inte en enda. - Han sa att jag kunde kasta fisken...
- Du tog dem till en sjö när det åskade? - Nu ska vi inte döma för fort.
Vi kom hem innan stormen började.
- Visst gjorde vi det? - Gå upp och tvätta bort fisklukten nu.
Jag hade ögonen på dem hela tiden.
Kan du säga nån som gillar att spränga fisk i luften?
- Du brukade gilla det. - Gå upp nu!
Du har rätt, Michael. Vi gjorde dumma saker som små.
- Men det hör inte till saken. - Vad är det, då?
Mina barn ljög för mig för att du sa åt dem att göra det.
Förlåt. Jag gjorde bort mig.
Jag lovar att jag aldrig tar med dem och fiskar med smällare igen.
Dessutom ska jag aldrig få dem att ljuga för sin mamma igen.
Förmodligen för att de är de sämsta lögnarna någonsin.
- Vad gör du? - Ger ett löfte som vi gjorde som små.
Kom igen!
- Du suger, vet du det? - Jag vet.
Men du älskar mig.
Döden har än besegrats. Döden är din vinst, än om din sveda.
Svedan är synden, och styrkan hos synden är lagen.
Tack vare vår Herre Kristus giver han oss segern.
Låt oss bedja.
Fader vår, som är i himmelen, har än en gång bringat död.
Vår evinnerlige herde, Jesus Kristus. Genom det ändlösa blodbandet...
- Var är din kavaj? - Cristopher har på sig den.
- Varför har han den? - För att jag gav honom den.
- Amen. - Amen.
Herren har uppstått. Fortsätt i frid, i Guds namn.
Dumt! Dumt! Dumt!
Varför? Din dumma idiot! Varför?
- Grattis till din pension. - Tack.
Jag är säker på att universitetet lämnas i goda händer.
- Var inte så säker på det. - Det kommer att bli bra.
Din pappa sa att du tar examen nästa månad.
Jag är så stolt.
- Får jag sitta här? - Ja.
Addison Wesley.
"Efter att jag läst hans memoarer, ville jag tvätta mig med pipsten."
- Hjälpte pipstenen? - Minns du alla recensioner av dina verk?
Bara de som står på förstasidan.
Michael Taylor. Alltid lika roligt att träffa en beundrare.
- Din mamma var en underbar människa. - Ja...det var hon.
- Hur kände du henne? - Din pappa och jag jobbade ihop...
-...och hon var min bästa elev. - Jaså?
- Kelly! - Jag beklagar sorgen.
- Kan du ursäkta mig en stund? - Javisst.
- Hur mår du, Jane? - Kul att du kunde komma, Kelly.
- Behöver du nåt? - Nej.
- Roligt att se dig. - Bra att du kunde komma.
Får jag vara med?
- När ringde Jane? - Varför tror du att det var hon?
Hon är den enda jag berättat för.
Det är inte som det ser ut... Det var lättare så.
Jag är ledsen.
Vad är du ledsen över?
Jag har varit nykter i två månader och femton dagar.
Synd att det förstörde vårt äktenskap, men det är bra att du blev nykter.
- Det var ett misstag att komma hit. - Vänta.
Du svarade inte på min fråga.
Vad är du ledsen över?
Strunt samma. Jag...ville bara hjälpa dig.
Jag vet.
Är du lycklig?
- Ja, det är jag. - Bra.
Jag är glad för din skull.
- Vänta. - Vad?
- Det är folk där nere. - Strunt i det.
Min far brukade säga att om man inte tar hand om saker, ska man inte äga det.
Lisa var så bra, så vacker.
Hon gav sig själv till mig. Hon älskade mig. Ibland undrar jag varför...
Men det gjorde hon. Hon var perfekt.
- Var är han? - Jag vet inte.
Lisa tog examen...
...och därför vill vi även fira hennes framgångar.
Jag veta att Lisa skulle ha uppskattat det här och varit lycklig över det.
För att hedra henne, ska vi ägna henne en tyst minut.
Ursäkta mig, pappa.
Jag har hört att du tog barnen och fiskade dagen innan mammas begravning.
- Vi fångade ett ton... - Och sedan slängde vi tillbaka dem.
- Ja, det gjorde vi. - Så du tog dem med dem och fiskade?
- Vad är det med det? - Det är okej.
Det känns respektlöst.
- Hur kan fiske vara respektlöst? - Det handlar inte om det.
Det handlar om när du fiskar och hur du klär dig på din mors begravning.
Det handlar om självbehärskning och att visa hänsyn mot andra. Förstår du?
- Nej. - Du förstår inte?
- Inte riktigt. - Nu är jag förvirrad.
- Förstår du eller inte? - Vi förstår. Eller hur, Michael?
Jag vet att mamma aldrig skulle få ett utbrott för att vi fiskade.
- Du borde skämmas över ditt uppträdande. - För dig, eller?
För familjen!
Det var ett sätt att avsluta det hela.
- Förlåt, Jane. - Det får inte bort fläcken, eller hur?
Efter allt som hänt skulle ni kunna...
...sluta upp med ert beteende.
Den är förstörd.
Du och Ryan skulle kunna ge bort mammas saker.
Det skulle hon velat.
- Skulle du kunna göra det? - Ja.
- Tack, Jimmy. - Jag hämtar bilen.
Leslie... Säg godnatt till farbror Charlie.
Skrämde jag dig vid middagen?
Förlåt. Det var inte meningen. Ibland beter jag mig dumt.
Det gör inget.
Tack, Jane. Det var en god middag.
- Godnatt, pappa. - Godnatt, älskling.
- Är du klar? - Ja.
- Godnatt, Christopher. - Jag kommer snart.
- Jag vill inte att du åker. - Inte jag heller.
- Åk inte, då. - Det kommer att bli bra.
- Jag älskar dig. - Och jag älskar dig.
- Ring när du har landat. - Det vet du att jag gör.
Tack...för att du ringde Kelly.
- Varför gjorde du det? - Jag visste att du inte skulle göra det.
Det viktiga är att hon gör dig lycklig.
Jag tror att du har läst det nånstans.
Hur mår Christopher?
Han har inte sovit en blund, och det märks på hans energi.
- Du borde vila lite själv. - Det går inte när Jimmy är borta.
Jimmy är väl borta ofta?
- Han har aldrig sagt ett ont ord om dig. - Vad sa jag för fel?
- Vi åker och fiskar. - Det är inte roligt.
Nej.
- Jag diskar, du kan gå. - Nej, jag diskar och du torkar.
- Klarar du av det? - Ja. Det ska nog gå.
Det här var mammas sysslogöra.
Hon bar handskar för att skydda händerna. Hon hade de vackraste händer...
Hon varnade mig för nariga händer. "Du ska alltid bära handskar", sa hon.
De passade inte mig så bra. De var lite för åtsittande.
Har du läst min bok?
Det behöver jag inte.
- Varför? - För att jag levde det.
- Det är uppdiktat. - Ingen som läser boken kommer att tro...
- Boken kommer att ta död på din pappa. - Jag vill inte skriva skönlitteratur-
-för resten av livet. - Är det ett sätt att visa upp dig?
Det är det inte alls!
Alla kommer att få veta på grund av den där boken.
Ryne, barnen och Jimmy. Alla kommer att få reda på det!
Vad?
Vad kommer alla att få reda på?
- Jag är ledsen. - Hur kan du vara det när du inte har-
-en aning om vad du ber om ursäkt för?
- Kom nu, Michael. - Ja, ja.
"Eldflugor i trädgården" av Michael Taylor.
"Här kommer äkta stjärnor för att fylla himlen"
"Och på jorden skönjas de som flugor."
"Även om de inte är likställda stjärnorna, och ändock de inte är riktiga stjärnor"
"Ter de sig som en stjärnlik begynnelse"
"Även om de inte kan vidmakthålla den delen."
Om du inte kan ta hand om en sak, ska du heller inte äga det.
In i bilen med dig! Nu!
Är jag en dålig far? Jag kan inte höra dig. Vad sa du?
Nej, sa jag.
Ta upp dem.
Michael... Titta på mig!
Varför gjorde du det?
Trodde du att du skulle komma undan, eller har du ingen självaktning?
Jag sa till mina kollegor på den engelska universitetsinstitutionen-
-att du skulle läsa en egen dikt. Alltså en dikt du skrivit själv!
- Jag vet! - Då kan du berätta när du blev buddist?
Det är jag inte!
Det måste du vara om du är en reinkarnation av Robert Frost.
Varför var du så dum och sa att det var din dikt?
Varför?!
Vill ni ha mer te?
Ursäkta mig.
Charlie. Öppna dörren!
Öppna dörren nu!
Charlie!
- Begriper du nu? - Ja.
Öppna dörren, Charlie!
Det räcker nu.
Öppna dörren!
Mår du bra, älskling? Vad hände?
Det är okej nu. Mamma är här.
Michael?
Älskling.
- Jag har med lite middag åt dig. - Jag är inte hungrig.
Du måste få i dig nånting.
Mår du bra, mamma?
- Din bror kan verkligen sparka. - Kan du känna det?
Hur känns det, då?
Vi ska se om han gör det igen. Ge mig din hand.
- Kände du det? - Nej.
Tryck där.
- Det där var konstigt! - Det var han.
- Hur vet du att det är en pojke? - Det känns bara så.
Vad tycker du att han ska heta?
- Jag vet inte. Vad tycker pappa? - Vi har inte pratat om det.
- Max kanske? Det är ett starkt namn. - Max som i "Maxifånen"?
Har du nåt förslag?
Ryne.
- Ryan... - Inte Ryan...
Ryne.
Hur kom du på det namnet?
Jag gillar det. Ryne Taylor. Det låter fint.
- Verkligen? - Ja.
Ät din middag när du vill.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig mycket.
Är allt väl?
- Ska du inte äta? - Bara gå din väg.
Ta en tugga.
Ta bara en, så lämnar jag dig ifred.
Vad var det som hände i garaget?
Vad gjorde Charlie mot dig?
Michael?
- Ta bara en tugga... - Jag kan inte!
Jag kan inte röra mina armar!
- Varför? - Det gör för ont!
Jag kan inte.
- Vad gör du? - Ät.
Ät.
- Vill du fiska nån dag? - Jag trodde du var vegetarian.
Du får hämta resten av familjen hos Jane så vi kan gå på Lisas examen tillsammans.
Som alltid...var vi sena. Lisa...
...sminkade sig i bilen. Jag sa åt henne att ta på sig bältet.
Vi började gräla och jag blev arg. Jag körde för fort.
När vi var vid huset kom Christopher utspringande. Jag väjde och...
...vi körde in i stolpen.
Det var mitt fel. Det är mitt fel att Lisa är död.
Pappa?
Vad är det, älskling?
- Är allt bra? - Ja. Jag ska ta en tupplur.
- Den här måste sparas. Den passar dig. - Det här är ingen loppis.
Kläderna hämtas på måndag, och eftersom ni snart åker finns inte tiden för det.
Vad gör du? Jag har redan tagit ut allt från fickorna.
- Vad gör du, då? - Vad ser det ut som?
Hon var tvungen att gömma pengar för att pappa inte skulle lägga dem på strunt.
Vi vet inte vart hon gömde dem.
Förstår du nu? Förstår du varför jag är en sådan satmara?
Lugna ner dig, Ryne.
Jag...
Jag trodde aldrig... att vi...
Fan!
Det här suger!
Vad ska jag göra med mammas saker?
- Jag ska börja med hennes garderob. - Bra idé. Bara...
Säg bara inget om det.
Herregud.
Hon sparade på allt.
Det är väl förseglat.
- Hittar du nåt vid intresse? - Inte riktigt.
- Jane sa att du var klar med din nya bok. - Ja.
- Den ska vara annorlunda har jag hört. - Det kan man säga.
När släpps den?
Snart.
Det är bra.
Vad handlar den om?
- Det var väl du som skrev den? - Ja.
- Du kan väl läsa den? - Som du vill.
- Pappa? - Ja?
- Vad hände med oss? - Vad menar du?
Har det alltid varit så här?
Som det är mellan oss nu?
Jag minns inte.
Hallå?
- Michael! - Allt ser annorlunda ut.
Det är mycket nytt. Nya fastigheter för studenter...
Där borta brukade jag bo, och nu är det borta.
Vi måste prata, Addison.
Om att du knullade min mamma. Sätt dig.
Kom igen. Sätt dig.
- Så... Vad vill du prata om? - Gillar du paj?
Gillar du paj?
- Ja. - Jag med. Det är bra.
Var tog du henne? Hem till dig eller henne?
Ett motell kanske. Jag försöker bara förstå hur det hela gick till.
Hur kunde du titta min pappa i ögonen var eviga dag?
Var hon lycklig?
- Var min mamma lycklig med dig? - Ja.
- Älskade du henne? - Väldigt mycket.
- Hur länge var ni tillsammans? - Det spelar väl ingen roll längre?
I två, kanske tre år.
I tre år.
Vad minns du mest av min mamma?
Hennes ögon...
När hon log...hade hon de lyckligaste ögonen.
Öppna den.
Hon skulle ha lämnat honom efter sin examen. Jag vet inte varför.
Att leva med honom var som en gåta, men hon skulle ha lämnat honom.
För att leva med dig.
- Jag är ledsen. - Var inte det.
Du gjorde henne åtminstone lycklig.
Tack.
- Pappa! - Hej, älskling.
Jag har saknat dig. Jag köpte den här åt dig.
- Gillar du den? - Ja.
Det finns ingen anledning att vara nervös. Jag ska bara ställa några frågor.
Kan vi prata om din mosters begravning?
- Gick du på den? - Ja, det gjorde jag.
- Det vet vi redan. - Vad gör hon här, då?
- Jag är här för att hjälpa dig. - Jag behöver inte din hjälp!
Christopher.
Christopher!
Det här är så häftig! Du har Sweeteness...
Ernie, McMahon, Fisk, Santo...
Fergie...
Du har Ryne Sandberg! Han är min favorit.
- Min också. - Han är så sexig!
Vill du ha den?
- Allvarligt? - Han är din nu.
- Våga inte lägga det här på mig. - Det är inte som du tror!
Berätta då vad jag tror!
- Lyssna på mig. - Det är det enda jag har gjort!
Lyssnat och ursäktat på de idioters vägnar som inte bryr sig ett dugg-
-om vad du vill ha sagt! Jag är ledsen att du inte blev befordrad.
Jag är ledsen att ingen köper din bok, och att det inte är nog för dig att vara-
-make och en fader. - Det har jag aldrig sagt. Aldrig!
Låg du med henne?
Sa hon allt du ville höra? Hur intell- igent, charmig och vacker du är?
- Hon fnittrade åt dina skämt. Är det så? - Ja, precis så.
Sedan tog jag henne till kontoret och knullade henne. Ville du höra det?
- Michael, Jane! Vi åker nu! - Inget hände mellan oss.
- Bort från min bil! - Din bil?! Vem betalade den?
Du har ju inte ens ett jobb! Titta på mig när jag pratar med dig.
- Gå in i huset med dig. - Bort från henne, annars dödar jag dig!
- Jag svär på att jag gör det! - Hotar du mig?
Jag är din far! Lägg ner den där och kom hit på momangen!
Jag svär vid Gud att jag dödar dig.
Är du den noble riddaren? Mammas beskyddare?
Du kommer inte göra nånting!
Michael! Sluta!
Michael!
Jag hatar dig! Hör du mig?! Jag önskar att du vore död!
Michael!
Christopher!
- Stanna! - Vad vill du?
- Lämna mig ifred! - Prata med mig.
Så att kan berätta för dem hur vrickad jag är?
Jag behöver inte att nån säger att allt blir bra. Lisa är död!
- Det är inte ditt fel. - Jag flyttade mig inte.
Jag hade tid till det. Jag hann tänka att jag skulle röra på de jävla benen.
Hur gärna jag än ville, kunde jag inte.
Jag kunde inte spinga...
- Jag gick inte ens på hennes begravning! - Du var visst där.
- Jag var i bilen! - Jag såg dig, Christopher.
Titta på mig. Jag vill att du tänker.
Tänka på om din mamma inte låtit dig kasta bollen, om inte din syster-
-skulle ha slagit ett frivarv. Om pappa inte skulle ha kört för fort.
Om mamma haft på sig bilbältet, så kanske hon hade levt idag.
Kanske. Det är en massa kansken som inte har nåt med dig att göra.
Förstår du?
Det är inte ditt fel. Det är det inte.
- Okej? - Ja.
Nu åker vi hem.
Nej... Jag går hem.
- Säkert? Det är långt att gå. - Jag är säker.
Ring mig om du ändrar dig. Ta den utifall att.
Vi ses där hemma.
- Okej? - Ja.
Är nåt på tok? Jane!
Nej, du gjorde precis allt rätt!
- Du lämnade honom på ett vetefält! - Han ville gå hem.
- Och du lät honom göra det? - Ja. Han är inget litet barn.
Det har gått fyra timmar, och han är inte hemma än.
- Han mår säkert bra. - Du är som ett mänsklig skithög!
Allt du gör och rör blir skit! Skriv det i din kära lilla bok!
Red Sox eller White Sox. När blir det Cubs tur?
- När du spelar som förste shortstop? - Jag ska vara slagman.
Din mamma var duktig slagman som liten. Din kusin var också duktig.
- Kusin Ryne? - Nej, Michael.
Han kunde verkligen träffa! Han hade rörelse som inte kan läras ut.
Sedan...gick det honom åt huvudet att alltid slå mot stängslet.
Det var aldrig bra nog för farbror Charlie.
- Vart ska du? - På toaletten.
Här.
Om någon ringer.
- Vem är det som bestämmer? - Jag.
Michael? Är du vaken?
Ja.
Du mörbultade mig verkligen idag.
Snälla, titta på mig. Du måste titta på mig.
Jag och mamma har pratat. Det ska ske stora förändringar nu.
Jag ska förändras.
Verkligen?
Jag ska försöka.
- Tror du på mig? - Ja.
Godnatt.
Godnatt, pappa.
Du bestämmer inte över mig. Vill du veta varför?
Ja.
För jag skulle spöa skiten ur dig i ett slagsmål.
Du skulle ens återhämta dig från det.
- Tror du att de hittar Christopher? - Det hoppas jag verkligen inte.
Självklart kommer de att hitta honom.
Tänk om han är död.
Titta på mig.
Ingen ska dö. Det lovar jag dig.
Alla ska dö en dag.
Ja, det ska vi.
Så länge man minns de döda, lever de kvar.
Vill du veta hur jag alltid kommer att minnas min mamma?
Jag kollar på min klocka, och när den visar klockslag som 11.11 och 22.22.
Då minns jag.
Jag minns att säga att jag älskar min mamma.
Du kollar på klockan för mycket.
Du minns väl att hon hatade att se foton på sig själv?
Ja, hon hatade det.
Så det med klockan är allt jag har kvar.
- Leslie? - Ja, farbror Charlie?
- Vill du hjälpa mig uppför trappan? - Jag kan hjälpa dig.
Stanna här om Christopher kommer.
Var är du, älskling?
- Oroa dig inte. Han mår säkert bra. - Säg inte åt mig att inte oroa mig.
Du har inget barn, så säg inte åt mig hur jag ska känna.
Säg inte att jag inte ska vara orolig.
- Vad gör vi på vinden? - Jag mindes precis nånting.
- Vad då? - Hav tålamod.
"Tålamod är en dygd, fånga den om du kan."
"Aldrig funnen bland män, och sällan bland kvinnor."
Charles? Michael?
Herregud! Mår han bra?
- Är det smällare i den? - Varför skulle det vara det?
Det var det här som jag letade efter.
- Vad är det? - Något vackert.
Du har rätt.
Jag vet inte hur det är att ansvara för någonting.
Någon...som är helt beroende av mig.
- Av mig. Jag som är en enda röra. - Vad pratar du om?
Jag hoppas bara att hon är frisk.
Herregud! Hon kommer att vara frisk.
- Hur tar Michael det? - Han vet inget än.
Kelly... Såra inte honom.
Våga inte såra honom. Han har sårats tillräckligt.
Jag vet.
Vi är på rätt ställe. Din mamma kommer att döda mig.
- Mår du bra, Christopher? - Ja. Jag mår bra.
- Vem är det? - Det är din morfar och din mormor.
Det där är jag.
Jag tar den där. Du bör inte lyfta.
De bör passa.
Du har växt när jag var här, blondie.
- Det är omöjligt. - Ja, ja.
- Önskar att du hade varit här längre. - Det kommer att förändras.
Det vore bra.
Vi...
Vi har...nåt att berätta. Berätta du.
- Berätta du. - Nej, du.
- Jag är med barn. - Jag visste det!
Herregud!
Vad tror du om att bli farfar?
- Din mor skulle ha varit glad. - Hon var lycklig.
- Du kan väl skicka en kopia av din bok? - Den kommer inte att bli publicerad.
Varför inte?
- När kommer du tillbaka? - Snart.
Vänta lite. Ge mig en kram. Vi ses snart igen.
Om det är en flicka, ska hon heta Sadie. Vad är det för fel med det namnet?
Som låten Sexy Sadie med Beatles? Hon kommer våndas för det hela livet.
- Hon vet vilka Beatles är! - Det är klart!
- Om det är en pojke, då? - Vi har inte tänkt ut ett namn.
- Max. - Varför just Max?
Mamma skulle ha gillat det namnet.
Max. Jag gillar det.
Översatt av: cottoncandy Korrigering: FRiEND
www.SweSUB.nu